(untitled) (Belügyi Szemle, 2024)
Cél: A nemzetközi rendészeti szakirodalom a közrendet sértő és a közbiztonságra veszélyt jelentő jogellenes emberi magatartások tanulmányozását tekinti fő feladatának. Viszonylag ritkábbak azok a kutatások, amelyek a rendészeti hatóságok és az ügyészi szervek belső működését veszik górcső alá. Arra is kevés példát találunk, amikor tudományos munkában a rendészetben dolgozó hivatalnokok által elkövetett bűncselekményekről olvashatunk. A Figyelő most ilyen írásokról is tudósít. Módszertan: Sümegh Attila recenziója az Orosz Föderáció Ügyészségének a korrupció elleni küzdelemben alkalmazott módszereiről ad körképet. A hivatali és a gazdasági vesztegetések felderítésének hagyományos módszerei mellett találkozhatunk olyan ügyészségi feladatokkal, amelyek feltárják a nem megfelelő jogi szabályozás azon hiányait, amelyek a korrupció veszélyét jelentősen növelhetik. Radvánszki Ronett összefoglalója az úgynevezett „rendőrbűnözés” Egyesült Államokban történt vizsgálatának metodikáját vázolja. Rámutat arra, hogy a legitim erőszak monopólium birtokában a jogszerűség határát átlépő rendőrök azt gondolhatják, hogy státuszuk miatt kevésbé vonhatók felelősségre. Megállapítások: Kivételesen széles körű és megközelítésében szakmaiságot hordozó megállapításokkal találkozhatunk Bélai Gábor munkájában, amelyből az egykori NDK (Német Demokratikus Köztársaság) és az NSZK (Német Szövetségi Köztársaság) kriminalisztikai gyakorlatát és a bűnüldözés eljárási rendjében mutatkozó eltéréseket ismerhetjük meg. Miközben meggyőződhetünk arról, hogy az egykori NDK kriminalisztikai képzése magas szakmai színvonalon történt, értenünk kell azt is, hogy a bűnüldözés ügyészi kontrollja az NSZK-ban a mai napig is lényegesen több garanciával szolgál, mint egy olyan felfogásban, ami nem követte a jogállami kritériumokat. Érték: A családon belüli erőszak tanulmányozásának szentelt publikációból Horváth Bíborka kiemeli a következőket: „A jelenlegi jogszabályok elsősorban az egyedi, nyilvános helyeken történő erőszakra fókuszálnak, és nem fordítanak kellő figyelmet azokra, akik intim partnereik, illetve családtagjaik miatt sokoldalú bántalmazás áldozataivá válnak.” Ez a kutatás is a családon belüli erőszak büntetőjogi dimenzióin messze túlhaladva azokról a morális értékekről számol be, amelyek forrása az egyéni és a társadalmi integráció eredményei lehetnek. Vörös Aura az állam erőszak-monopóliumának legitimitását tárgyaló tanulmányról nyújt információkat, különös tekintettel a rendőrségi erőszak-monopólium értelmezésére, ami minden demokratikusan működő alkotmányos hatalom számára megkerülhetetlen feladat.